Mens Sana In Corpore Sano - En litania till Anataraxiens skönhet
System: Chill
Deltakere: 1 GM, 5 players
Av
✏️ | Daniel Brodén |
✏️ | Tony Gustafsson |
Last ned
|
Scenarie [svensk] | (12,8 MB) |
Beskrivelse
Under den första veckan i juni 1904 bryter fem herrar upp från sina hektiska liv, lämnar den jäktiga tillvaron i London, och ger sig ut på en velocipedsemester på den engelska landsbyggden. Deras mål är lord Archibalds lilla gods utanför Lavenham i Essex, en utmärkt plats för att i splendid isolation vila upp sig, lugna nerverna och återhämta krafterna.
Scenariot är något av ett Tabula Rasa-scenario, som dels förutsätter god förmåga att gestalta karaktärerna realistiskt och tidstroget, dels en vilja från spelarnas sida att ta ansvar för handlingens utveckling och själva skapa en historia värd att berättas.
Spilt på
SnöKon (1996) |
Trivia
- Tony Gustafsson minns att det hela började med att några vänner berättade om att de hade spelat ett CoC-scenario som började med en velocipedutflykt. Det hela lät så bra så det upplägget snoddes till inledningen. Grundidén är aningen ironisk. Ett gäng SAVE-medlemmar på uppdrag har överlevt en konfrontation med Bockfots-Jack och behöver ge sig ut på en välförtjänt velocipedsemester, men så visar det sig - naturligtvis - att ondskan även lurar på dem även på den idylliska engelska landsbygden, samt att erfarenheterna från upplevelserna i London inte är så lätta att komma över. Det finns i själva verket fem separata uppslag att välja mellan. Och Tony minns att han och Daniel Brodén bara satt och spånade fram dem tillsammans. Det med pastorn på besök kom Tony på. Det med bulleranden var grundad i en av karaktärerna. Tony minns att det var Daniel som kom på festivaluppslaget med de gröna jättarna. Ett slags skruvad variant av The Wickerman.
- Enligt Tony Gustafsson var scenariot i stort sätt ganska representativt för vart han och Daniel Brodén befann sig i mitten av 90-talet när det gällde scenarioskrivandet. * Karaktärerna bestod av korta skönlitterära berättelser, som spelarna själva fick bygga vidare på efter eget huvud. Detta kunde ibland även anta minimalistiska former, som när en spelare skulle gestalta en nioårig flicka utifrån en barnteckning ("Calling Baton Rouge"). * Scenariostukturen utformades med en gemensam inledning, ett antal fristående uppslag, samt en uppsättning möjliga avslutningar (Detta återfinns även i "Telefonplan -73"): * Samtidigt var författarna inne på att bryta upp den enhetliga kronologin. Scenariona skulle spelas i scener. Tidshopp, tillbakablickar och omvänd kronologi var några sådana medel.
- Enligt Tony Gustafsson var begreppet "Anataraxien" (som finns i blurpen) kopplat till "Ataraxia" som var den antika filosofiska skolan som går under namnet epikuréerna och använde sig av det för att beteckna fullkomlig stillhet i kropp och själ. Prefixen An- i början blir en negation av samma tillstånd, vilket är ganska representativt för scenariot.
Send inn rettelser om denne siden